Cum de-au luat-o toate razna atât de repede?
Aș zice că numai eu sunt de vină,
doar că mi-e cam greu să-mi amintesc precis care "eu".
Grație acestui lănțișor descântat, toată lumea crede că sunt Tigroaica,
asasin profesionist și membru de bază al organizației Diavolului negru de mare.
Dar sunt una dintre puținii asupra cărora descântecul nu are efect.
Și numai când privesc în oglindă îmi aduc aminte că încă sunt Artemis.
Ce-o fi fost în capul meu?
Wally și cu mine chiar aveam ceva deosebit împreună.
Părăsiserăm toată povestea cu eroii pentru a putea fi... normali.
Dar când a sunat Aripa Nopții, am spus "da" ca arsă.
Tigroaico, prezintă-te imediat în cabina lui Kaldur'ahm.
- Da, Șefu'? - El e Psimon.
A venit să dreagă psihic mintea zdrobită a fiului meu.
- Chiar poate face asta? - Într-adevăr, draga mea.
Am să scormonesc și-am să scotocesc, adunându-i la loc întreaga viața mintală.
Când voi fi terminat, îl voi cunoaște pe Kaldur'ahm mai bine ca el însuși.
Perfect. Da, perfect.
Dacă nu te deranjează ca Psimon să afle toate secretele lui Kaldur,
inclusiv cel despre cum eu și Acvaticul
suntem agenți dubli pentru Echipă și pentru Liga Dreptății.
Cum de-au luat-o toate razna atât de repede?
Sezonul 2: Invazie Episodul 13: "Dregerea"
Subtitrare și traducere: Reef www.addic7ed.com
- Când poți începe? - Trebuie să mă concentrez,
să-mi pun în ordine propria casă mintală înainte de a pătrunde în ruinele lui.
Rămâi cu ei până se încheie operația.
Fiul meu n-a pomenit vreodată de simțămintele sale,
dar cuvintele lui nu puteau ascunde cât de mult însemnai pentru el, Tigroaico.
Nici eu nu vorbesc despre simțămintele mele. Nu prin cuvinte.
Te definesc faptele tale. Respect lucrul ăsta.
Te vei bucura deci să afli că voi lua măsuri împotriva vrăjitoarei marțiene
care i-a făcut asta iubitului nostru Kaldur'ahm.
Grozav. Acum trebuie s-o salvez și pe Dra Marțian. Și încă de la depărtare.
Nu mă simt prea bine făcând asta.
A-ți cerceta mintea... E o intruziune.
Ai încuviințarea mea. Trebuie să ne putem încrede unii în ceilalți.
Supără cumva zâmbetul meu?
Nu așa își exprimă oamenii prietenia și se liniștesc unii pe ceilalți?
Trebuie să existe o altă cale.
Uite, nu știu care o fi eticheta marțiană în cazul de față,
dar Cărăbușul Verde are dreptate: trebuie să ne încredem unii în ceilalți,
ceea ce înseamnă că ne trebuiește confirmarea că e cine spune că e.
Dra M. e singura care o poate face.
Haide, Scalarul meu. A-l citi pe tipul ăsta va fi simplu ca datul din coadă.
Stabilește te rog legătura mintală.
Legătură stabilită.
Ah... Deci ești un marțian alb.
Ai venit pe Pământ pentru a trece drept unul verde.
- Asta trebuie să fi fost dificil. - Era vorba că te citesc eu pe tine.
Dar ezitarea ta în a cerceta mai adânc e clară.
Ascunzi amănuntele, dar simt că ai avut de curând
o experiență cât se poate de neplăcută în timpul unei legături mintale forțate.
Îngăduie-mi așadar să-mi ofer eu gândurile.
Astfel, vei putea fi sigură că nu se va produce nimic nefericit.
Cărăbușul Verde e de partea noastră.
Așa, sunt pregătit. Să vedem cum e vremea acolo.
Te-a cam făcut marțiana terci, Kaldur. Crede-mă, știu cum e. Dar nu te teme.
Te vom pune-napoi pe roate...
Mintenaș.
Ceva... nu-i în regulă. Mintea... mi se încețoșează.
Tu...!
M-ai drogat! Dar de ce?
Psimon zice: arată-ți secretele!
Artemis! Ești Artemis, iar drogul...
O invenție a tatălui tău, Maestrul Sportiv.
O singură doză simulează catatonia pentru câteva săptămâni.
Dar ai calculat greșit...
Cât de repede își face efectul...
- Ce s-a întâmplat? - Nu sunt sigură.
L-a apucat deodată strechea.
O fi posibil ca Dra Marțian să fi lăsat
vreun soi de virus telepatic în mintea lui Kaldur?
Dacă a făcut-o, atunci orice telepat la care am apela ar avea aceeași soartă.
Există totuși un telepat care ne-ar putea ajuta...
Dra Marțian însăși.
E singura noastră scăpare. Trimite-mă la țărm.
Am să aduc eu marțiana și o vom sili să-l vindece pe Kaldur.
Da. Da, firește. Dar e periculoasă.
Kaldur nu m-ar ierta niciodată dacă te-aș trimite s-o înfrunți singură.
- Iau un comando de trupeți. - Nu. Îl vei lua pe Lovitura morții.
Perfect. Perfect...
- ~ Devino al Căii Lactee cetățean ~
~ Întinzându-ți simplu mâna ~
~ Apucă gustul ce-ți va face ziua mai bună ~
~ Când vei gusta, vei înțelege ~
~ Prietenii noștri au venit de tare departe ~
~ Să ne ajute și să ne învețe, Să ne ajute și să ne învețe ~
~ Să ne potolim împreună setea ~
~ Nu mai aștepta, întinde-te spre Întindere ~
~ În căpșuni, mango sau piersici ~
~ Întinde-te spre o Întindere ~
De la Lex Corp și Întinderea.
Acest consumabil conține aditivul Întinderii,
care combină cantități microscopice a două chimicale.
Unul este un polimer de dopamină, celălalt, un inhibitor de adrenalină.
Luat vreme de generații, va crea dependență populației față de Întindere
și va pasiviza oamenii Pământului, lăsându-i incapabili de a se revolta.
Se potrivește perfect cu analizele făcute de Fulger și de Atom
asupra mostrei de aditiv obținută de la Lex Corp.
Înțeleg. Încă sunt... Testat.
- Uite, ne pare rău, dar... - Nu, așa-i înțelept.
După cum se spune în lumea voastră, "cu toate cărțile sub masă".
"Pe masă". Adică... Nu contează. Nu mă băga în seamă.
"Pe masă". Da. Așa ar avea ceva mai mult sens.
Iată deci ultima mea carte pusă pe masă.
Scarabeul meu mă informează că aditivul mai conține și un element mitocondrial
care operează ca detector al meta-genei, îngăduind Întinderii
să identifice și să izoleze indivizi cu potențiale super-puteri.
Simplificându-și adunarea și transformarea meta-genei în armă!
Analizele noastre n-au arătat și asta. Mulțumim.
- Putem face public asta? - Am să-i transmit Căpitanului Atom,
dar credibilitatea Ligii se află acum la un minim record.
Va trebui probabil să așteptăm momentul potrivit.
Bună treabă, lume bună. Gata ședința.
Ai nevoie de un loc unde să stai pe Pământ?
Voi găsi unul lângă Taos și voi încerca să mă adaptez.
Deci, Scalarul meu, am putea merge undeva să discutăm?
Sigur, La'gaan. Putem discuta în apartamentul unchiului meu din Chicago.
- Hermano, noaptea abia începe. - Noaptea s-a sfârșit, ese.
Și tot ce vreau să fac e s-ajung acasă și să trec pe sforăit.
Ce-ar fi să ne vedem mâine dimineață? Cam pe la prânz?
Sună trosnet. Ne vedem atunci.
Identificat: Dra Marțian, B-0-5.
Puștiul Lagunei, B-1-8.
Nu mai pot aștepta. Am prea multe întrebări.
De ce m-ai tot evitat? De ce nu mi-ai răspuns la telefoane?
- Ce-i între tine și Conner? - Nimic. Adică nu ce crezi tu.
Atunci, ce? Te rog, Scalarul meu.
Da, e cam jenant.
Nu ne place să întrerupem o atât de picantă idilă interspecifică,
dar avem treburi ce nu suferă întârziere cu marțiana.
- Artemis? Tu ești, nu? - Eu, M'gann, și am venit să te răpesc.
Ce?
Am nevoie de tine să-l salvăm pe Kaldur.
Dar Lovitura morții n-are voie să știe că sunt de partea ta.
Și nici La'gaan. Așa că vreau să faci răpirea asta să arate frumos.
Păi, nici chiar atât de frumos!
Puștiul Lagunei către Echipă. Suntem atacați la tubul zeta din Chicago. Ajutor.
Recepționat. Suntem la 3 minute de cel mai apropiat tub, dar venim.
Vezi tu, când chemi ajutoare, se schimbă mersul trenurilor.
- Acum nu mai pot savura bătălia. - Vrei să savurezi ceva?
La'gaan!
Nu prea arată bine piciorul ăla.
Știi, nu-mi place să văd biete animale suferind.
Și cum nu ești pe lista Luminii, ce zici de ceva anestezie pentru durere?
Identificat: Super-puștiul, B-0-4.
Aripa Nopții, B-0-1.
Deci, cărțile mele pe masă... Scarabeul e controlabil acum, oarecum.
Și pare că nu-l interesează Întinderea. Dar dacă asta se schimbă?
Te temi că va prelua controlul, transformându-te în arma Întinderii.
Am o profeție ce-mi atârnă asupra capului ce spune asta și chiar mai rău.
Aș face orice, aș încerca orice să mă asigur că nu se îndeplinește.
Cred că aș putea fi de ajutor.
Antrenamentul și meditația te pot ajuta să controlezi scarabeul din tine.
Așa ai reușit tu?
- Și cu asta. - Și cu mai ce?
Mi-am folosit abilitățile naturale de schimbare a formei
să pătrund în interiorul scarabeului și să mă asigur că nu va prelua controlul.
Păcat că nu poți pătrunde în interiorul scarabeului meu...
Ia stai. Poți? Poți pătrunde în scarabeul meu?
Atunci trebuie s-o faci, ese. Te rog.
Îmi pare rău, dar "trebuie" să nu o fac.
N-aș avea același control înlăuntrul formei tale biologice.
Procedura ți-ar pune viața în mare pericol.
Ce parte din "aș încerca orice" n-ai priceput?
Bun-venit la bord, marțiano.
Ia să-ți prezint foarte clar situația.
Te afli aici pentru a drege psihic stricăciunile
pe care le-ai făcut minții fiului meu.
Această zgardă de inhibare îți anulează toate abilitățile marțiene.
În scurt timp îți vom reda selectiv numai puterea telepatică.
Dar înainte de asta, înțelege bine:
Lovitura morții te supraveghează de dincolo de raza puterii tale psihice.
Dacă observă și cel mai mic semn de probleme, va apăsa un buton
care va activa încărcătura substanțială de explozibil din zgarda ta.
Deci "nu-ți pierde capul".
Lovitura morții, activează-i telepatia.
Iar acum, salvează-mi fiul...
Sau mori.
L-ai auzit doar! Treci la treabă!
Artemis, ce... Ce ar trebui să fac?
Drege-l pe Kaldur! Descâlcim noi trei restul mai apoi.
Nu-mi fac griji cu "restul".
Dar sincer nu știu dacă-l pot drege pe Kaldur.
A zdrobi o minte e simplu. Refacerea ei ar putea fi imposibilă.
Și dacă agravez lucrurile?
Simpla mea prezență în mintea lui ar putea fi percepută drept un alt atac.
Atunci ia-mă cu tine.
Pe mine nu mă va percepe drept amenințare. Pot ajuta.
- Poate. Sau poate te pierd și pe tine. - M'gann, nu avem de ales.
Nu, presupun că nu.
Artemis. Artemis! Nu ești sub apă. Asta nu-i real!
Dar dacă permiți iluziei să te vatăme aici,
mintea ta ar putea suferi stricăciuni reale. Stricăciuni permanente!
Da, așa. E totul doar în capul meu. Mă rog, în capul lui Kaldur.
În capul foarte dat peste cap al lui Kaldur...
Așa își percepe el psihicul... Atlantida în ruină.
Nici nu știu de unde să încep.
Tula!
Pe barba lui Neptun! Dați-mi drumul!
- Trebuie s-o salvez pe M'gann! - La'gaan, calmează-te.
Nu poți face nimic pentru ea în starea în care te afli.
Dar el? De ce nu o salvează el?
Știu că i-ai dat papucii, dar chiar o urăști atât de mult?
Tu nici n-ai idee ce simt pentru ea!
Exact, fiindcă eu n-aș abandona-o în mâinile lui Kaldur și a lacheilor lui.
Fiindcă ăștia au luat-o! Amica ninja a Acva-trădătorului, Tigroaica!
Ajunge! N-ar trebui să vă spun... Să spun nimănui...
- Dar Acvaticul nu e un trădător. - Ce tot spui? A ucis-o pe Artemis!
Nu, n-a ucis-o.
Acvaticul e într-o misiune periculoasă sub acoperire de luni de zile,
infiltrându-se în trupa Diavolului negru de mare, în Lumină și în Întindere.
Am înscenat moartea Artemisei. E vie. De fapt, Artemis este Tigroaica.
Dacă a răpit-o pe Dra Marțian, precis are un motiv foarte bun.
Și de ce aud asta abia acum? Doar am jelit-o pe Artemis.
Pe barba lui Neptun, am încercat să-l rup pe Kaldur bucată cu bucată!
- Trebuia să-mi fi spus! - Nu. Aripa Nopții e șeful nostru.
Ne punem încrederea în el. Sunt sigur că nu ne-a ascuns asta...
Nu ne-a ascuns-o tuturor... Fără să aibă motivele sale.
Uite, vom descâlci toate astea. Împreună. Până una-alta, odihnește-te.
- Mersi că mi-ai ținut partea. - Nu prea dai omului de ales.
Tu nici n-ai idee ce ne-au făcut secretele tale tuturor.
- Ce vrei să... - M'gann credea că Artemis a fost ucisă de Kaldur.
Așa că, atunci când a dat de el pe nava Întinderii, i-a prăjit creierul.
De-aia trebuie că a luat-o Artemis... să-i refacă lui Kaldur mintea frântă.
Dar M'gann nu știe cum să facă asta.
Deci Diavolul de mare ar putea-o ucide
și chiar și pe Tigroaică dacă-și compromite acoperirea salvând-o.
Și îi vom fi pierdut pe toți trei fiindcă ție nu-ți place să te împărtășești.
Nu-i real. Nu-i real. Nu-i real.
M'gann, vino-ți în fire! Știi bine că nimic nu-i real.
Doar vina mea. Doar din vina mea...
Încetează, Tula! Amândouă suntem aici pentru a-l ajuta pe Kaldur.
Ce tot fac? Nici tu nu ești reală.
Kaldur!
[vorbește în atlantă] Ce-a mai rămas din Kaldur'ahm?
[vorbește în atlantă]
Vezi dacă n-am fost atentă la "ora de atlantă" în gimnaziu...
Ascultă, Kaldur. Sunt Artemis. Am venit aici cu M'gann să te vindecăm.
[vorbește în atlantă] ...Artemis!
[vorbește în atlantă] Sunt singur. Nu e nimeni aici.
Nimic... Ruine.
Nu! Nu ești singur! Ne ai pe noi! Ținem la tine și vrem să te ajutăm!
Și o putem face! Care-i cuvântul?
"Simbiosi". Împreună.
Ajută-ne să te salvăm. Simbiosi!
Fă-o. Pune-i capăt. Asta-i ceea ce merit.
Nu!
Vrei să te-nvinovățești? Fie, dar numai dacă vrei să și faci ceva în privința asta.
Kaldur, îmi pare rău. Te rog, primește-mi ajutorul.
Ajutorul? Nu... Ruine... Toate-s ruine.
Dar nu trebuie să fie ruine. Putem drege lucrurile.
Simbiosi. Împreună.
- Tigroaică... ce s-a întâmplat? - Nimic. Nimic. Eram...
Pierdută în gânduri.
Îmi pare că stau aici de câteva ceasuri.
Chiar... ceasuri. Șase ceasuri. Am venit să văd cum merge.
Numai ce am început. Asta... Va lua zile bune. Poate săptămâni.
Ai face bine să nu tragi de timp, marțiano.
Tată. Tată...
- Fiule... Sunt aici, Kaldur'ahm! - Nu și-a revenit, nu cu adevărat.
Nu, dar văd că faci progrese. Continuă și vei trăi.
Tigroaică, o vorbă.
Vrăjitoarea e mai cooperantă decât mi-am închipuit.
Adică te-ai răzgândit în privința uciderii ei?
E-n siguranță până ce săvârșește vindecarea fiului meu.
- Apoi, moare. - Perfect.
Perfect...
Fante, am trecut pe-acas' la tine. Maică-ta zicea că nici n-ai mai...
Ho-ho-ho! Verzitură, vezi că te-ai băgat în grilajul amicului meu Cără'.
- Dă-te, sau... - Sau nimic!
- A făcut-o! M-a dres! - Grozav! Dar... cum adică?
Scarabeul a... amuțit. Eu am controlul acum, 100%.
Nu pricepi, ese? Întinderea nu mă poate atinge.
- M-am eliberat! Eliberat definitiv! - Trosnet...
Subtitrare și traducere: Reef www.addic7ed.com